До председателя

на ТК80

БИС

гр. София

Становище

относно проектостандарта БДС 5237-2005

Уважаеми господин председателю,

Тъй като имаме някои възражения относно проекта за нов български държавен стандарт БДС 5237-2005, бихме искали да ги споделим аргументирано с вас.

Първо

С навлизането на компютрите получи широко разпространение т.н. фонетична клавиатура. Макар и без да бъде официално приет стандарт, тази клавиатура се е наложила сред болшинството потребители в България и разположението на буквите върху клавиатурата от много време е унифицирано. В този смисъл клавишната подредба на фонетичната клавиатура вече е наложена и подредбата при стандартизацията би трябвало само да узакони съществуването ѝ.

При определянето коя кирилска буква на кой клавиш да се постави авторите са дали предимство на звуковото съответствие между кирилските и латинските букви, т.е. на т.н. транслитерационно съответствие между буквите. За клавиатура от фонетичен тип подобен стремеж е напълно естествен. Единственото несъответствие на общоприетата фонетична клавиатура с този транслитерационен принцип е това, че буквата „в“ е поставена върху клавиша „w“ вместо върху „v“.

Тъй като макар и да не е официален стандарт, сегашната фонетична клавиатура има общоприето разположение на буквите, не е ясно доколко е разумно да се коригира дори и това единствено несъответствие на общоприетата фонетична клавиатура с транслитерационнния принцип. Затова буди недоумение фактът, че авторите на стандарта не само не са се ограничили поне с единствено необходимото разместване на буквите „в“ и „ж“, но вместо това предлагат да се разместят общо шест букви. Някои от разместванията са обосновавани, изхождайки от предполагаема визуална прилика между кирилската и латинската буква.

Така например се предлага буквата „ч“ да бъде поставена върху клавиша „q“, тъй като ако махнем горната част от „q“ при някои шрифтове ще получим „ч“. Но по същата логика ако вместо да махнем горната част от „q“, добавим отдолу още една наклонена чертица, ще получим „я“. Нещо повече — за разлика от „ч“, буквата „я“ може да се получи с добавяне на допълнителна чертица и към главната буква „Q“, която всъщност е изписана на клавиатурите.

Друг проблем на предложената модифицирана фонетична клавиатура е това, че се разделят буквите „ш“ и „щ“, като буквата „ш“ е преместена върху клавиша „w“. Това разместване се обосновава с визуалната прилика между буквите „ш“ и „w“ при някои шрифтове. Според нас повечето хора няма да открият тази визуална прилика и ще очакват да намерят буквите „ш“ и „щ“ една до друга, тъй като:

буквите „ш“ и „щ“ са съседни в азбуката;

визуално те са много близки една до друга;

звуково също си приличат;

на клавиатурата тип „БДС“ те също са една до друга.

Ако буквите „ш“ и „щ“ се оставят съседни една на друга, хората ще ги заучават едновременно и двете. Ако обаче те се разделят, тогава заучаването им ще се затрудни тъй като мястото на „щ“ ще стане съвсем нелогично, а и за „ш“ известната визуална прилика между „ш“ и „w“ едва ли ще бъде забелязана.

Трябва да имаме предвид, че ако се ограничим само с размяната на „в“ и „ж“ и поставим „ж“ на клавиша за „w“, то отново ще е налице известна визуална прилика между „ж“ и „w“.

Поставянето на шест от кирилските букви („ю“, „ч“, „ш“, „я“, „ж“ и „ь“) на нови клавиши ще доведе до значителни трудности за хората, които са свикнали със сегашното разположение на буквите. Въпреки това в мотивите, обосноваващи тези промени, се дава предпочитание на трудни за откриване визуални съответствия между буквите, вместо на съображения като бързопис, ергономия и физиологичност. Част от разместванията на буквите се обосновават с честотата на използване на съответната буква, но не е предложена никаква обосновка защо конкретните клавишни размествания биха довели до някакви придобивки по отношение бързопис или ергономия.

Според нас промените ще доведат само до неудобства, без никакви съществени подобрения за бързописа или ергономията. Ако в бъдеще се правят подобни нови предложения за изменения във фонетичната клавиатура, предлагаме да бъдат взети предвид изследванията на проф. д-р Божидар Стефанов относно ергономията и натоварването на пристите при използването на фонетичната клавиатура.

Второ

Според проекта за стандарт поведението на клавиатурата се променя в зависимост от това дали операционната система установи присъствието на допълнителен клавиш №226 в четвъртия ред на клавиатурата. Това изискване е невъзможно за изпълнение, тъй като хардуерният протокол за връзка на компютъра с клавиатурата не позволява на операционната система да запита клавиатурата дали такъв клавиш съществува. Следователно при съвременното развитие на техниката изпълнението на проекта за стандарт е невъзможно.

Всъщност дори и да имаше техническа възможност да се разбере дали на клавиатурата съществува клавиш №226, според нас повечето от хората, които пишат по десетопръстната система, ще се съгласят, че дори и най-малкото колебание в поведението на даден клавиш е недопустимо. Поради това считаме, че поведението на клавиша с буквите „ь“ и „ѝ“ не бива да зависи от наличието на клавиш №226.

Трето

Клавиатурата тип „БДС“ и фонетичната клавиатура поддържат различен набор знаци. Това означава, че при разработката на стандарта не е направен анализ кой е наборът знаци, който трябва да се поддържа от българските клавиатури. Ако даден знак е нужен, то той трябва да присъства и при двата варианта за български клавиатури, ако пък не е достатъчно полезен, то той трябва да се замени с друг, по-полезен.

В частност изглежда нелогично това, че руските букви присъстват при клавиатурата тип „БДС“, а ги няма при фонетичната клавиатура. Ако се прецени, че руските букви са полезни, то за тях може да се намери място и на фонетичната клавиатура, тъй като в предложения си вариант тя поддържа някои знаци, които не са особено полезни при писане в режим „кирилица“. И обратно — ако се прецени, че присъствието на руските букви върху българските клавиатури е неоправдано, то съответните клавиши при клавиатурата тип „БДС“ могат да се използват за нещо много по-полезно. Така например буквеният клавиш за „Э“ ще може да се използва за удареното „И“, като по такъв начин става възможно да се запази принципа „малка-голяма буква“ при разположението на буквите върху клавиатурата.

Четвърто

Не бива в български стандарт да се използват английски имена като „BDS“, „Phonetic“, „Alphabetic“.

Антон Зиновиев — отговорник за клавиатурите при ГНУ/Линукс, асистент във Факултета по математика и информатика на СУ

Драгослава Пефева — Интернет общество - България

Ради Пипев — Федерация на потребителите в България

2006-04-10T13:37:27